Tidligere i "Stargate SG-1":
- Dette er solen, som Vorash kredser om. - Vi vil sprænge den i luften.
- Hvad helvede var det? - Vi bliver angrebet.
Hyperdriften er nede. Vi er et let mål.
Vi kan ikke lade Tanith flygte.
Teal'c, ret op!
Mayday!
- Vi går bare så meget ind! - Jack, kan du høre mig?
Hvad nu?
Fire minutter til solen går i supernova.
Daniel, få mig væk herfra!
Aktiverer hyperdrift.
- Hvor er Teal'c? - Jeg tror, han er død.
Vi har rejst over fire millioner lysår.
- Det er umuligt. - Det vil tage os 125 år at komme tilbage.
Det er Apophis.
Og nu, konklusionen.
- Han armerer våbnene. - Skjolde?
Reagerer ikke. De ville alligevel ikke have været til megen nytte.
Skibet har tilstrækkeligt stærke våben til at gennemtrænge vore skjolde.
Hyperdrift?
Reagerer ikke. TrykbøIgen, som førte os hertil, udrettede en del skade.
Kan vi kommunikere med dem?
- Og sige hvad? - Det ved jeg ikke. "Skyd ikke"?
Kree, Lord Apophis.
Jeg er tok'raen Selmak, dette skibs fører.
"Skibsfører"?
Vil du skændes om rang nu?
- Han ser muggen ud. - Vi har jo lige tilintetgjort hans flåde.
Han siger, det er på tide, at vi dør.
Vent. Har du set dit instrumentpanel? Vi er begge langt ude af kurs.
Han siger, at han ved det hele.
Han siger også, at vi intet kan gøre for at hjælpe ham.
Han vil tilintetgøre os.
- Vi overgiver os. - Hvad? Daniel?
Han vil sprænge os i stykker. Jeg prøver at vinde tid.
Hvad sagde han?
"For sent."
Jeg kan ikke udstå det. Hvad venter han på?
- Hvad skete der? - Sensorerne opfanger et andet skib.
Det kommer hurtigt ind.
De skyder på Apophis.
- Hvad laver du? - Kommer ad helvede til væk herfra.
Det skib er ikke som noget, vi har i computerarkiverne.
Vi er i en ikke-kortlagt del af universet.
Jeg kan lide deres stil - skyd først, send blomster senere.
- Det virker. - Men de fyrede kun mod Apophis.
Hans skib er en langt større trussel.
- Tror du, de prøvede på at redde os? - Det er muligt.
Det finder vi måske ud af. Med sublysmotorer når vi ikke langt.
Hvem der end vinder, kommer de sandsynligvis efter os.
- Hvad laver du? - Systemet er centreret om en blå kæmpe.
Hvis vi kan komme tæt nok på coronasfæren,
burde strålingen holde os fra deres sensorer.
Undskyld. Stråling?
Skibets skrog vil beskytte os.
I et stykke tid.
Vi trænger ind i coronasfæren.
Den gode nyhed er, at vi ikke vil blive set på nogens sensorer.
Den dårlige nyhed er, at vore sensorer også blokeres.
Så vi ved altså ikke, om der venter nogen på os derude.
- Hvor lang tid har vi? - En times tid uden fuld kraft på skjoldene.
Ti timer med skjoldene. Sam, vil du give mig en hånd?
- Jeg ville ordne skjoldene først. - Godt, Jack.
Det var bare et forslag.
- Er alt i orden? - Jeg tænker bare på Teal'c.
Fem minutter.
Og ni timer. Skjoldene er i drift igen.
- Orv, mand. - Hvor slemt er det?
Slemt. Hyperdriftens kontrolkrystaller er alle røget.
Vi har allerede brugt reserverne.
Du vil vel ikke tale om det, der skete på Vorash?
Egentlig ikke.
Det tænkte jeg nok.
Vi faldt i baghold ved ringene.
Teal'c blev ramt i ryggen.
Jeg burde have forudset det.
Jeg troede, nøglen til et godt baghold var at sikre sig, at ofrene ikke forudså det.
Pointen er, at jeg er sikker på, at du gjorde dit bedste.
Det var åbenbart ikke godt nok.
- Vi modtager tok'ra-IDC, sir. - Luk iris op.
Sænk våbnene.
Velkommen til Jorden. Jeg er general Hammond.
Jeg er rådkvinde Ren'al fra tok'raerne.
Vil du følge med denne vej?
- Jeg formoder, at du har nyheder. - Ja.
Vi havde to rekognosceringsfartøjer så tæt på regionen, som sikkerheden tillod.
Sensorer bekræfter, at stjernen gik i supernova som planlagt.
Så vidt vi kan se, var Apophis' flåde i umiddelbar nærhed, da det skete.
Så vidt I kan se?
Vore data dækker kun tiden op til trykbøIgen.
Et energiudbrud i den størrelsesorden blokerer sensoraflæsninger i en vis tid.
Der er dog ingen mulighed for, at et moderskib har overlevet.
Har der ingen kommunikation været fra SG-1?
Nej.
Der blev sendt en enmandskapsel fra Apophis' moderskib
- minutter før eksplosionen. - Apophis?
Det er muligt. Men det betyder, at han forudså eksplosionen,
- og at hans flåde burde være flygtet. - Hvem var det så?
Vi sporede kapslen ind i goa'uld- territorium, men kunne ikke fortsætte.
Under eksplosionen var der en, muligvis to, subrumsforvrængninger,
som kan forklares som skibe, der forsøger at entre hyperrum.
Vi er dog ret sikre på, at de ikke slap ud før den sidste bølge.
- Siger du, at SG-1 ikke overlevede? - Det er der meget lille sandsynlighed for.
Hvis de havde overlevet, ville de have kontaktet os nu.
Vær forvisset om, at hvad enten SG-1 overlevede eller ej,
har deres aktion kastet goa'ulderne ud i kaos.
Det efterføIgende magttomrum
vil få de resterende systemherrer til at slås mod hinanden i årevis.
Tak.
Tok'raerne betragter officielt Selmak som en falden krigshelt.
Tilgiv mig for at holde håbet i live lidt længere.
SG-1 har en overraskende god vane med at klare sig mod oddsene.
Det vil ikke virke.
- Det bliver lidt varmt heroppe, unger. - Tiden er ved at løbe ud.
- Hyperdriften er fortid. - Erstatning med andre krystaller gik ikke.
Det vil tage os 100 år at komme hjem selv med hyperdriften.
- Ja. - Hvilken forskel gør det på langt sigt?
På kort sigt bliver det svært at undgå fjendtlige skibe.
- Våben og skjolde? - Virker for øjeblikket.
- Godt nok til at holde os dækket? - Vi får se.
På vej ud af coronasfæren.
Sensorerne kommer tilbage.
Jeg opfanger et skib.
- Det er Apophis. - Hvad med det andet?
- Det er ikke derude. - Kan Apophis se os endnu?
Det burde han kunne, men han bevæger sig ikke.
Måske led hans skib skade under slaget.
Det er umuligt.
- Gider du informere os andre? - Det siger, der ingen livstegn er om bord.
Hvad, hvis det andet skib vender tilbage, mens vi er der?
Hvor vi end er, er vi et let mål.
Hvis Apophis' skib er beskadiget, bør vi reparere det.
Det er hurtigere, det har bedre bevæbning og skjolde.
- Og alligevel fik det tærsk. - Vi ved ikke hvorfor, før vi når derhen.
Vi har som minimum brug for kontrolkrystaller til hyperdriften.
- Hvad siger han? - Selvdestruktionen er slået til.
Vi har fire minutter. Jeg vil prøve at slå det fra fra peltak'en.
- Sam, ved du, hvor krystallerne er? - Vi skal nok få fat i dem.
Denne vej. Der er ikke langt igen.
Hvordan ved du, hvor du skal gå hen et sted som dette?
Jeg læste tok'raernes specifikationer for skibet her, mens vi var om bord.
- Du forstår at more dig. - Jeg morer mig lige nu.
Sådan, min pige.
Fri bane.
- Hvad var det? - Jeg ved det ikke.
Men det lyder uhyggeligt bekendt.
Jacob, kan du høre os?
- Ja. - Vi skulle tage og slippe ud herfra.
Ja, det har jeg regnet ud.
- Folkens, hvad sker der? - Der er replikatorer over alt.
Sam, jeg kan ikke slukke for selvdestruktionen.
- Vi mødes i ringrummet. - Vi prøver at få krystallerne.
l har tre minutter.
Daniel, du må flyve skibet, så snart vi når tilbage.
Og I må fortælle mig, hvordan jeg gør det.
Sam, Jack. Et minut.
Sam! Jack! Hører I mig?
Aktivér ringene!
- Vi har dem. - Af sted, Daniel!
Der er ikke tid til at ordne hyperdriften.
Lad os håbe, sublysmotorerne kan få os langt nok væk.
Standser replikatorerne destruktionen, er det lige meget.
De skal lære at omprogrammere en goa'uld-computer i ekspresfart.
- Hvis de får kontrol over skibet... - I folk er for negative!
- Vi klarer det ikke! - Vi skynder os, så meget vi kan.
Slå motorerne fra! Afled kraft til skjoldene!
Værsgo.
Det var tæt på.
Jeg mener, at en eller anden sagde: "Vi klarer det ikke".
Sam, lad os få hyperdriften i gang.
Undskyld mig.
Jeg husker afgjort, at en eller anden sagde: "Vi klarer det ikke!"
- Jeg tror, vi klarede det. - Undskyld.
Jeg overreagerede. Det så ud, som om vi ikke ville klare det.
Tja, næste gang skulle du måske vente og se.
Og forspilde min muligvis sidste chance for at have ret?
Hvad?
Velkommen til mit liv.
Hvad?
Vi er klar til afrejse.
Maskinrum, her er peltak. Meld jer øjeblikkeligt.
- Han fik kommandoen én gang for meget. - Hvad er der?
Jeg opfanger et skib på sensorerne.
Hvad nu?
Nogen må være flygtet fra Apophis' skib, før krybene overtog.
- Hvem? - Det er et goa'uld-fragtskib.
Jeg sender et prajesignal.
Intet.
Jeg er tok'raen Selmak, dette skibs fører.
Vi burde virkelig tale sammen om dit "skibsførerskab".
Identificér dig.
- Teal'c! - O'Neill.
- Du klarede det! - Apophis genoplivede mig i sin sarkofag.
Vi flygtede fra hans skib, da replikatorerne angreb.
- "Vi"? - Der er andre livstegn på skibet.
Hvem har du med dig, Teal'c?
Et par jaffaer, som støttede vor sag. De hjalp mig til at flygte.
Åbner fragtlemmene.
- Velkommen tilbage. - Tak, O'Neill.
Kammerat!
Hvad har du gang i, Teal'c?
Godt gået, Teal'c.
Endelig har du genindtaget din retmæssige plads som min første primat.
Det føles som en mærkelig plan,
men lad mig vide, hvad jeg skal gøre og hvornår.
Teal'c. Du tror vel ikke for alvor, at du er Apophis' første primat?
Jeg er aldrig ophørt med at tjene min gud.
Det lyder lidt hjernevasket.
Du tror lige så lidt, som jeg gør, at den karl er en gud.
Hvad fanden skal det betyde?
Kom nu, vi er venner. Siger du, at du ikke kan huske,
- hvad der er sket i de sidste fire år? - Jeg husker alting.
Det gør mig syg at tænke på, at jeg blev tvunget til at spille din ven.
Jeg har reddet dit liv så mange gange, hvor jeg ønskede, jeg kunne se dig dø.
Det sårer mig, at du siger det,
men det er i orden, fordi jeg ved, at det ikke er sandt.
- Din tro er unødvendig. - Det giver ingen mening.
Kom nu! Du og jeg har udryddet et halvt dusin goa'ulder sammen.
- Apophis' fjender! - Og vi har givet ham røvfuld to gange!
- Du så ham sgu dø. - Jeg vidste, han ville genfødes
- mere magtfuld end nogensinde. - Jeg taler til en mur. Gider I?
Teal'c, husker du, dengang Apophis hjernevaskede din søn, Rya'c?
Overvej muligheden.
Eller lad være.
Læs sarkofagen og kasserne fra fragtskibet af.
Man må undre sig over, hvorfor de ikke satte os i arresten.
Den er på et af de lavere niveauer. Den blev sikkert beskadiget under ildkampen.
Tror du, du kan fikse tingesten?
Jeg antager, at den er sikret mod den slags via en sikkerhedsmekanisme.
Ellers ville det være ret dumt at låse os inde her, ikke?
Jeg kunne selvfølgelig gøre et forsøg.
Tak.
- Afskyelig udsmykning. - Kursen er udstukket mod Delmak.
Afleder al kraft fra skjolde og våben og trænger ind i hyperhastighed.
Det er endnu ikke lykkedes at fange tok'raen Selmak.
Jeg vil tage mig af det personligt, min herre.
Jeg er sikker på, at du ikke vil skuffe mig, Teal'c.
Jeg aner virkelig ikke, hvad jeg laver.
- Bliv ved. Måske er du heldig. - Jeg hader at lyde negativ,
men uden lidt mere indsigt i, hvordan disse ting fungerer,
har jeg omtrent ingen chance for at ramme...
Okay, måske ikke helt ingen chance.
Kom så.
Indenfor.
Kom nu, Teal'c. En del af dig kender sandheden.
Sandheden er, at du er Apophis' fange.
Når min symbiote modnes, vil du blive dens vært.
Jeg mente den anden sandhed.
Pas på!
Vi dør lang tid før, vi når Delmak, uden nye symbioter.
Apophis vil leve videre,
og vi skal tjene ham vel, indtil vi dør med ære i hans navn.
Min herre, de interne sensorer er lukket ned.
Der afledes kraft fra hyperdriften.
Vi har ingen hyperhastighed.
Herre, skibets systemer svigter. Jeg kan ikke få motorerne i gang igen.
Sært.
Undskyld mig.
- Det kunne blive et problem. - Hvis de har kontrol
- over hovedsystemerne... - Det kunne blive et problem.
Det angriber ikke, medmindre du truer det.
Ja. Måske skulle vi alligevel...
Herre, skibet er inficeret af replikatorer.
- Hvordan? - Jeg er ikke sikker.
- De behersker maskinrummet. - Tilintetgør dem.
Vi kan ikke. Der er for mange af dem og for få af os. Vi må...
Goddag.
Er det 10-11 timer siden, vi samlede fragskibet op?
Replikatorerne har haft tid til at blive ustyrligt mange.
Lad os håbe, at de lod fragtskibet være.
Det er der gode chancer for. De vil fokusere på at kontrollere moderskibet.
Hjernevasket eller ej, vi forlader ikke Teal'c.
Det ved jeg. Du og Jacob skal sikre fragtskibet. Carter, du tager med mig.
Ved du, hvordan man bruger dem her?
Klart.
Vi må sikre os, at Apophis når til lastrummet.
Han er en gud. Er han magtesløs mod disse dæmoner?
Det er gudsbespottelse. Hvis jeg hører det igen, slår jeg dig ihjel.
Hvad gør vi, hvis vores våben ingen virkning har?
Menneskevåben vil virke. Der er kassevis af dem på lager.
Jaffa.
Teal'c! Vi må se at komme fra dette skib!
Nu!
Atmosfærisk skjold i drift. Lastrummet er trykudlignet.
Det ser fint ud.
Jeg har et spørgsmål, som kan virke dumt.
Er vi ikke nødt til at åbne fragtlemmene for at flyve ud?
Skibet har fjernbetjent styring af døråbningen.
- Jeg håber ikke, krybene har fjernet det. - Vil du ikke undersøge det?
Jeg vil ikke give dem et tip, før det er nødvendigt.
Vi må af sted!
Han er i live.
Lad os håbe, Junior holder ham i live.
Af sted med dig.
- Han er blevet skudt! - Han gjorde lidt modstand.
- Jeg troede ikke, du ville klare det. - Men jeg sagde det ikke.
Bind ham hellere.
- Hvad var det? - Moderskibet skiftede til hyperhastighed.
- Hvad nu? - Ikke noget nu.
Vi kan ikke åbne fragtlemmene og flyve ud, mens vi er i hyperrum.
Ifølge dette er skibet på vej mod de sidst indkodede koordinater:
Sokars gamle planet,
Apophis' nye base.
- Far. - Jeg er med.
Flyver skibet med ti gange dets mulige hyperhastighed?
Og hastigheden tager fortsat til. 20 gange... 30...
Utroligt. Krybene må have modificeret motorerne.
- Kan de det? - De kan gøre næsten alting.
Blokke samler sig og danner det mønster, der skal til for at opnå deres mål.
- Men de er ligeglade med fart. - Kun mens de formerer sig.
Når de når et vist antal, begynder de at lede efter en ny teknologi at fortære.
Så må vore data om Apophis' base gøre den ret så appetitvækkende.
Det er godt nyt. Vi er tilbage i vores egen galakse på ingen tid.
Når de er ude af hyperhastighed, flyver vi hjem.
Jeg ville ikke ligefrem kalde det for godt nyt.
Vi kan ikke lade krybene få fodfæste i vores galakse.
De er ubønhørlige. End ikke asgarderne kan standse dem.
- Hvad med selvdestruktion? - Ja.
Da den blev slået til på Apophis' skib, kunne krybene ikke slå den fra.
Det ser ud, som om krybene regnede goa'uld-computerne ud.
Jeg kan ikke komme ind i hovedsystemet.
Lad os regne den ud. Vi fik dem på Thors skib.
- Hvordan? - Vi ødelagde decelerationsdriften,
før skibet kom ind i Jordens atmosfære.
Det kunne ikke modstå en ukontrolleret indtrængen.
Goa'uld-skibe bruger sublysmotorer til at bremse med efter hyperrum.
- Hvis vi ødelægger motorkontrollen... - Vil skibet ikke kunne standse.
Og det vil styrte lige ind i Apophis' planet.
Vi må vente, indtil lige efter vi kommer ud af hyperrum,
så krybene ikke har tid til at ændre banen.
Hvordan ødelægger vi motorerne?
Vi behøver bare at eliminere kontrolkrystallerne.
- I maskinrummet. - Hvor der sikkert er flest kryb.
Så lægger vi C4 ud.
Krybene kunne deaktivere detonatoren, før vi detonerer sprængladningen.
Hvad siger du?
Vi skal selv tilintetgøre krystallerne fysisk.
- En P90 på nært hold skulle være nok. - Det lyder ikke...
Har du nogen bedre idé, hr Positiv?
Skibet har nået mere end 800 gange dets tidligere tophastighed.
En af os burde oplade fragtskibet og gøre det klar til afrejse.
Det bliver dig. Carter, Daniel, kom med mig.
Det bliver snævert. I har kun omkring 30 sekunder
til at nå tilbage til lastrummet.
- Hold det bare i gang. - Held og lykke.
Åh, lort.
Hvad fanden er det?
Det er et stort kryb.
Det forklarer vist den ekstra kraft.
Hør...
Lad os ikke vække den.
Godt, kontrolpanelet...
- Klar? - Vent på det.
Af sted!
Det er den vej, vi skal.
Lad os komme af sted!
Folkens, vi skal af sted nu.
Jack! Sam! Daniel!
Far! Vi bliver afskåret fra lastrummet.
Vi er i ringrummet på niveau ti. Kan du teleportere os op via fjernstyring?
- Jeg vil forsøge. - Skynd dig!
- Tak. - Lad os komme ud herfra!
- Dørene lukker. - De har annulleret vores styring.
- Klarer vi det? - Det vil jeg ikke udtale mig om.
- Jeg ser til Teal'c. - Jack...
I fik hans krop tilbage. Det bliver nok ikke så let at få hans sind tilbage.
I kan tortere mig, så meget I vil, jeg fortæller jeg ikke noget.
Undskyld, at jeg måtte skyde dig.
Du gav mig ikke meget valg.
Apophis er død.
Jeg tror ikke på dig.
Stol på mig.
Guder kan ikke blive slået ihjel.